Vi er landsforviste, ligesom den onde dronning.
Warwick har allieret sig med Margrete af Anjou.
Henrik vil genvinde tronen og følges af hendes søn og min datter Anne.
Når I har sikret London, sikrer jeg resten af landet.
- Kommer Warwick? - Om få dage.
George går i land med Warwicks hær, men vil kæmpe på min side.
Hvis han vender tilbage, genvinder han sin gunst hos sin bror Edward.
- Kongen er flygtet til Flandern. - Er Edward stadig konge?
Jeg er ikke længere dronning.
- Hvor er hun? - Hun er flygtet.
- Gud bevare kongen. - Gud bevare kong Henrik.
Vil du møde kongen?
Edward er på fri fod.
Det er en dreng.
Frankrig, 1470
Vi når aldrig England i denne blæst.
- Kaptajnen sagde, at det er sikkert. - Med en kniv mod struben.
- Forlad mig ikke. - Jeg kan ikke tage med.
Du er prinsesse og må tage med dronningen. Jeg kommer bagefter.
Tænk, hvis Isabelle havde ret, og det ikke lykkes far at krone min mand.
Din far regner med dig. Tænk på ham.
Hvor stolt han vil være af sin prinsesse.
Jeg vil vise ham, at jeg forsøger at udfylde min rolle.
Vær tapper.
Gør, som de siger.
Og hvad du end gør, så kom ikke på tværs af den kvinde.
Hvor er han? Isabelle, hvor er George?
Hvor er han?
Han fik besøg af sin mors hofdame.
George blev tilbudt benådning af York og at få alle sine titler tilbage.
- Hvis kan kæmpede på deres side. - Du skulle holde ham nær os.
Nu er han gået over på Edwards side.
Jeg er ikke din spion.
Heller ikke hans vogter.
Vi finder et roligt sted, hvor I kan bede for, at alt ender lykkeligt.
Jeg må...
- Jeg vil... - Kongen søger tilflugt i Tower.
- Yorks sønner vil generobre tronen. - Vi hørte, at Edward omkom til havs.
Han er gået i land og vil angribe.
Saml soldater og afvent mit signal.
Jeg afventer Margrete af Anjous signal.
En ægte Lancaster vil beskytte vores konge. Hertugen af Somerset.
- Gud bevare kongen. - Gud bevare kongen.
- Du burde tage til Stafford Manor. - Jeg bør blive. For min søn.
London vil stå på Edwards side.
Jeg må hverve soldater i Wales.
Jeg tager Henrik med. Han er anden tronfølger og for udsat i London.
Vi venter på Margretes hær i Wales og forbereder os på krig.
- Edmund? - Jeg har travlt, Margrete.
Det er i alles interesse. Du kender min mand.
- Henry Stafford, en god mand. - Han kan samle en hær til os.
- Er han ikke vores konge tro? - Henry er en fredens mand.
Alle ønsker fred. Nogle gange må man forsvare sit.
Men mig lytter han ikke til. Men hvis en af kongens mænd sagde det...
Jeg kan sikkert overbevise ham. Sig til Henrik, at jeg kommer til middag.
Krypten i Westminster Abbey
Kom ikke nærmere.
Edward! Du kom tilbage til mig.
- Naturligvis. Det gør jeg altid. - Hvordan kom du forbi vagterne?
Warwicks mænd samles før slaget.
Elizabeth, George har holdt sit ord. Yorks sønner er... Lyt!
Yorks sønner er forenede igen, men vi må møde Lancasters hær.
Jeg kan ikke blive. Jeg måtte se dig. Og min søn.
Han er en flot dreng. Han har din hage.
Og dine brede fødder.
Jeg har været for længe væk. Må det ikke blive vores eneste møde.
Jeg kommer hjem og beskytter dig.
Jeg vil gøre det til et bedre land for dig.
Jeg elsker dig, lille prins.
Edward.
Forbandede Warwick, som tvang mig til at flygte som en kujon.
- Min søn blev født i en hule. - Vi har det fint.
Vær vred og hævnlysten, men føl aldrig skam.
Du flygtede for dit liv. Ingen klandrer dig for det.
Jeg er blevet overfaldet og taget til fange, men var aldrig bange.
Jeg var ung og uden frygt. En konge.
Men at Warwick ønsker at se mig død...
Nu har jeg en søn og ved, at livet fortsætter efter mig.
Hvis vi vinder, vil det her aldrig ske igen.
Når. Når du vinder.
Du kender Warwick, og du kender hans metoder.
Han har lært mig alt, hvad jeg ved. Han gjorde mig til konge.
Jeg elskede ham.
Nu må jeg dræbe ham.
Drager du i strid mod Yorks hær?
Hvad med mig?
Hvilken side står jeg på? Du tilhører Lancaster og George York.
Anne er min fjende, og mor står på hendes side. Jeg står alene.
Du klarer dig. Hvis jeg vinder, har du intet at frygte.
Hvis jeg taber, er du gift med George og er hertuginden af Clarence.
Men vær på vagt, indtil en tydelig sejr er i hus.
Så minder du om din evige troskab...
...til det ikke længere tjener dit formål.
- Hvad laver alle fæstebønderne her? - De sættes i tjeneste.
- De skal kæmpe for sir Henrik. - Du godeste...
Du godeste!
Lady Margrete.
Velsign dig. Velsign dig, Henrik!
- Margrete, jeg er bange for, at... - Nej.
Du tjener Gud og den konge, Han udnævnte.
Jeg er bange for, at jeg kæmper for York.
Kong Edward kan vinde og give os fred.
- Jeg ved, at det skuffer dig. - Min fætter Edmund talte jo med dig.
Jeg føjede ham. Lad ikke andre tigge for dig. Det nedværdiger dig.
- Hvilken årsag har du til dette? - Kun under Edward har vi haft fred.
Nu har han en søn og tronfølger.
- Hans søn? - Dit hus fortjener ikke tronen.
Kongen er vanvittig, og hans hustru en tyran, og deres søn er afskyelig.
- Trodser du en konge, udnævnt af Gud? - Jeg ser ikke Gud hos dem.
- Det, jeg gør, er for alles bedste. - Ikke for mit og min søns.
Skal jeg splittes mellem mand og familie?
Det handler ikke om dig og din ærgerrighed.
Det er for landets sikkerhed og fremtid.
Hvis du gør det, tilgiver jeg dig aldrig. Så er du død for mig.
Hører du det, Henrik Stafford? Så er du død for mig.
Gud bevare dig, Margrete. Selvom du ikke siger det samme til mig.
Gå op på dæk og træk frisk luft. Her stinker det af galde og frygt.
Jeg har det fint.
Jaså? Jeg har set hoveder på pæle, som har set bedre ud.
- Jeg ved ikke, om jeg kan klare det. - Vær ikke så dum. Selvfølgelig.
Hvis man ønsker sig noget lidenskabeligt, kan man altid få det.
Ja, Deres Nåde.
Du er svagere, end jeg troede.
Jeg ser lidt af Isabelle, men desværre ikke meget af lord Warwick.
Jeg er ikke svag og ikke som min søster.
Hvem er du så? Jeg har ingen opfattelse af Anne.
Jeg vil gerne vide, hvilken slags dronning du bliver.
- Det har jeg ikke tænkt på. - Du er kongemagerens datter.
Det må du hellere tænke på.
Din mand møder fjenden ved Barnet.
Warwick siges at have tre gange så mange mænd.
- Er Margrete af Anjou gået i land? - Ingen ved det, men hun er afsejlet.
- Måske slutter hun sig til hæren. - Edward må fortrække til Tower.
Kongen bereder sig på strid. Edward må besejre Warwick.
Men hvis disen stiger til Barnet, hvem bemærker så, at hæren var der?
Andre overordnede ville bede jer blive og kæmpe til døden-
- mens de selv forberedte sig på at flygte.
Men lad mig love jer dette: Jeg vil ikke ride fra jer.
Jeg bliver og kæmper ved jeres side!
- Hvor mange af mine skibe er kommet? - Alle undtagen et, langs sydkysten.
Glem Warwick. Vi må have en ny plan.
Jeg kommer direkte fra London.
- Deres mand, kongen... - Fængslet i Tower. Det ved jeg.
Hvor store tab led vi ved Barnet?
- Store. - Selvfølgelig.
Vi antager, at Edward ved, at vi er gået i land, og er ude efter os.
Er min far også på vej hertil?
- Hvordan går det med lord Warwick? - Død.
Tydeligvis. Ellers havde han været her.
På slagmarken, Deres Nåde. Han døde en ædel død.
Nej. Det er ikke muligt. Han er kongemageren.
- Han skal se min søn komme på tronen. - Han var en stor mand.
Han dræbte sin hest for at vise, at han ikke ville flygte.
Han kæmpede og faldt ved deres side.
- Hans styrker må være reducerede. - De kan smage sejren.
- Vi gør os klar til afgang. - Nej. Jeg flygter ikke fra kamp.
Vil du møde Edward af York her, med vores antal?
Hvad havde du gjort?
Gået vestpå.
Min far sagde altid, at man tager parti for York sydpå-
- men ikke vestpå. Bed om støtte hos dem.
Huset Lancaster beder ikke om noget. Udtal dig ikke igen.
Godt. Du tænker som jeg.
Tror sir Henrik virkelig, at han måske vil dø?
- Han er alvorligt såret. - Jeg tager dertil. Gør en vogn klar.
De kan ikke køre til slagmarken. Sir Henrik ville ikke tillade det.
- I hans fravær gør du, som jeg siger. - Nej!
Det er det rene helvede og ikke et sted for en kvinde.
Hvis du ikke bringer mig dertil, kører jeg selv.
- Hvor er min vasal Jasper Tudor? - I Pembroke.
Send bud om, at vi går mod Wales. I Gloucester findes en bro over Severn.
Gloucester er i Yorks hænder.
Så Tewkesbury. Der er et vadested.
Kan I undvære en vagt til at bringe mig til mor?
Vil du ikke se, om dit forslag lønner sig?
- Jeg må fortælle hende om far. - Hun ved det.
Hun hørte det fra drengen, som afleverede det her.
Hun nægtede at tage imod beskyttelse og søgte tilflugt i Beaulieuklostret.
- Jeg vil se min mor. - Hun har vanæret sig selv.
Neville er en af landets største familier.
Dit navn betyder ingenting nu. Du vil blive taget som en forræder.
Rejs, hvis det er det, du vil. Vi har ikke brug for dig længere.
Jo, det har I.
Din søn har brug for en arving, ellers uddør jeres slægt.
Jeg bærer måske på Englands fremtidige konge.
Jeg tager med, fordi der er håb om den sejr, min far ønskede sig.
Vi har brug for hinanden.
Margrete, hvad laver du her? Det er alt for farligt.
Jeg kom med sir Reginald og John.
Vi har din læge med og en vogn, du kan køre hjem i.
Det havde du ikke behøvet gøre.
York vandt altså.
- Er spillet ude? - Det troede jeg.
Men drengen, som forbandt mine sår, sagde-
- at Margrete af Anjou går mod Wales.
Til Jasper?
Hvis Edward finder Margrete og sætter hende i Tower, er det slut.
Hvis hun når Wales og allierer sig med Jasper, vil de dræbe Edward.
Margrete, gør ingenting, som undergraver min indsats.
Erkend tabet og blødgør kong Edward.
Jeg beder lægen give dig nye forbindinger.
Hvis Jasper taber, må han gå i eksil med din søn.
Ønsker du det?
Giv op, Margrete. Gør, som jeg siger for en gangs skyld.
Lov mig det.
- Sig det. - Det lover jeg.
Frygtelige nyheder, kæreste Jasper.
Min mand kæmpede på Yorks side ved Barnet.
Warwick er død, men der er håb.
Dronning Margrete er gået i land og rider mod Wales.
Angrib. Grib denne mulighed, og jeg skal give dig al den støtte, jeg kan.
Jeg giver aldrig op. Gud bevare dig.
Beskyt min Henrik med dit liv.
Hans hoved burde spiddes. Det er den eneste måde at straffe forrædere på.
Det ville være at gå for langt, George.
Du forrådte os, da du troede, at Warwick ville gøre dig til konge.
Ønsker du, at din hustru skal se sin far blive parteret?
Nej, naturligvis ikke.
Vi er her for at hædre en stor kriger.
Uden ham ville vi ikke være noget.
For os var han som en bror.
Vi vil mindes ham som den helt, han var og ikke som forræderen, han blev.
- Vi er ikke vilde. - Men vi var skyld i hans død.
Vi har vundet slaget, men ikke krigen. Det her tolererer jeg ikke.
- George virker loyal mod din mand. - I dag.
Vi må måske tilgive ham og overlade hævnen til Gud.
Aldrig.
Tower, London
Lad os være alene. Jeg må gå.
Håber du at fange Margrete af Anjou?
Hun rider vestpå for at alliere sig med Jasper Tudor.
Gør det, der er nødvendigt for at få en ende på det her.
Hvis et slag kan give England fred, er det værd at udkæmpe.
Du vender snart tilbage.
Du tror mere på mig, end jeg nogensinde har gjort.
Jeg husker, at det var en selvsikker dreng, jeg mødte under et egetræ.
Anthony beskytter dig i Tower, men du må blive her.
Og hvem skal beskytte dig?
Hvis noget skulle ske, er der en mand i Flandern, som vil tage sig af dig.
Så må I gemme jer, til den lille er ældre og kan overtage tronen.
Det har du sagt før, men så er du kommet tilbage.
Du vil dø i min seng.
Sådan er det at være krigerdronning. Man må kæmpe for det, man har.
Husk smerten. Hvis vi vinder, behøver du aldrig marchere igen.
- Er du ikke træt af at leve sådan? - Aldrig. Det er dette, jeg lever for.
- Selvom du er hadet? - Jeg har aldrig været elsket.
Jeg er dobbelt forbandet i mænds øjne.
Jeg regerede, da min mand ikke kunne og forsvarede min eneste søn.
Hvordan kunne jeg det? Mænd...
- Hvorfor dobbelt forbandet? - Fordi jeg er fransk, selvfølgelig.
Tewkesbury!
Når vi har krydset floden, er vi halvvejs til sejren!
Vi slår os sammen med Jasper Tudors styrker og jager Edward ud!
Gud give os sejren!
Deres Nåde? Vandet i floden står for højt efter regnen.
På denne side af grænsen er vi dødsens. Edward nærmer sig.
Det var din idé.
Vi er nødt til at slå lejr og gå over ved daggry.
I må søge tilflugt i klostret.
Slå lejr her og indtag de bedste stillinger.
- Forbered dine mænd på kamp. - Nu?
Edward af York er hurtig som djævlen. Han forbereder sig om natten.
I må udnytte hvert et forspring. Vær beredte.
Vær beredte på at kæmpe for livet!
Beskyt ham.
- Mor! - Vær nu tapre.
- Er det et angreb? - De kommer på Themsen.
- Hvem? - Lancasters soldater.
- De forsøger at redde kong Henrik. - De har krigsfartøjer. Søg dække.
I hvilken retning er jeres kapel, søster?
Tænd også et lys for de levende.
Din skæbne hviler hos din mand, ikke hos din døde far.
Jeg skal bede for dem begge.
Og for mig. Edward er min eneste søn.
Bed for, at Gud skåner ham for alles skyld.
- Har barnet det godt? - Nu, da det er slut. Og du?
Jeg er træt. Det ringer for mine ører, men vi kæmpede imod.
De har fortøjet skibene. Ved daggry belejrer de os.
- Kan vi stå imod dem? - Lærlinge er strømmet ind.
Skal vi bare vente på, at fjenden stormer os?
Slå tilbage og forhindr dem i at komme i nærheden af min familie.
Vi angriber, når de mindst venter. De fleste mænd vil helst dø i søvnen.
Sådan taler en ægte yorkist. Vi angriber før daggry.
Drik.
Hertugen af Somerset bad mig sige, hvis jeg troede, slaget var tabt...
Han flygtede til en kirke, men Edward trak ham udenfor.
- Og min søn, prinsen af Wales? - Jeg må hente jeres heste.
Tag en kappe og noget brød og kom til stalden.
- Skal vi ikke vente på prins Edward? - Vær beredte.
Det er ikke første gang, jeg flygter fra en slagmark.
Nej. Jeg er træt af at flygte og gøre, som du siger.
Se på mig. De kommer når som helst.
Mænd med blod på hænderne er ligeglade med titel og alder.
Vi må af sted, og det nu.
Rid til, når jeg åbner porten. Se ikke på slaget og ikke bagud.
Nej! Rør mig ikke!
Slip mig. Rør mig ikke!
Jeg er Anne Neville, kongemagerens datter!
Lady Anne.
Prinsesse. Jeg er prinsesse Anne.
Enkeprinsessen.
Er min mand død?
Er du såret? Du er uden for fare nu.
Jeg må informere hans mor.
Kongen har pålagt mig at tage dig i hans varetægt.
Hans Nåde, prinsen af Wales?
Død.
I kamp. Jeres officerer er taget til fange. Jeg fører jer til London.
Jeg nægter. Jeg behøver ikke tage nogen steder.
Jeg er dronning. Lad os være alene, så vi kan sørge.
Forlad os!
Sæt dig på hesten, ellers ender du på kompostbunken.
Vær glad for, at kongen vil vise dig frem som krigsbytte.
Du er modig og en dygtig soldat.
Men du er intet, så længe din bror lever.
Hjælp mig væk herfra, så udnævner jeg dig til arving.
Jeg gør dig til konge af England.
Du kan endda få hende.
Nej. Du kan ikke give mig væk.
Min dreng...
Jasper vil gå i landflygtighed med Henrik, som du sagde.
Jeg håbede, at det ikke ville ske.
- Og Jasper? - Han er i sikkerhed.
Han nåede ikke frem til dronningen. Han er bekymret for min søn.
Når Edward har magten, hvorfor skulle han så ikke dræbe alle fjender?
Han og heksen fortjener at blive brændt for det-
-de har gjort mod min familie.
Lad mig besøge dem i Tenby.
- Nej, det kan jeg ikke. - Jeg må sige farvel til min søn.
Jeg kender risikoen, men jeg ved ikke, hvornår jeg ser Henrik igen.
Tak.
Du er et godt menneske.
Min søn er det mest værdifulde, jeg har.
Du er den eneste, jeg ville betro at tage sig af ham.
Vi kæmpede for at nå Margretes hær.
Jeg mistede gode mænd, da vi forsøgte at krydse floden.
- Det var et blodbad. - Du forsøgte. Det ved Gud.
Tal ikke om Gud. Han var ikke i Tewkesbury den dag.
Tilgiv mig.
Igen flygter vi for livet uden at vide, hvornår vi vender tilbage.
Du er i sikkerhed, min søn også, og vi er nærmere Guds vilje.
Efter prins Edwards død er vi nærmere tronen.
Ja.
Gud give, at du har ret.
Tag dig af din onkel. Du har ham, og han har ingen.
- Det skal jeg nok. - Gud velsigne og bevare dig.
Vi har lidt et tab, men det er midlertidigt.
Giv aldrig op.
Det gør ikke jeg.
Hav ikke medlidenhed med den onde dronning.
Husker du, hvad vi kaldte hende?
- Hvad vil der ske? - Hun ender i Tower som sin mand.
Er det også min skæbne?
- Det håber jeg ikke. - Er jeg ikke en forræder?
- Jeg giftede mig med din fjende. - Du gjorde vel, som du fik besked på.
Anne?
Da vi kom, kunne jeg være taget hen til min mor, men det gjorde jeg ikke.
Jeg fulgte med den onde dronning.
Du valgte at blive ved med at kæmpe. Du er din fars datter.
Elsker du mig, Anne?
Hvad?
Elsker du mig og kongen?
Lad os håbe, at Edward lader sig nøje med det.
Du kan besøge din søster, når hoffet vender tilbage til London.
Jeg vil så gerne se Isabelle.
Far!
Jeg har sendt bud efter præsten.
- Henrik? - Det glæder mig, at du er hjemme.
Er din søn Henrik i sikkerhed?
Søg om lov til at få ham tilbage senere.
Når de hører om mig, nægter de ikke.
Jeg ved, at du ikke ville giftes, og at jeg har skuffet dig.
I utakt med tiden.
Forsøg ikke at blive Margrete Regina.
Vær bare Margrete eller søster Margrete.
Gør det, som gør dig lykkelig.
Du kommer dig måske.
Gud bevare dig og din søn. Jeg ønsker, at vi havde fået vores egen.
Men jeg holder ikke mindre af ham af den grund. Han er en god dreng.
Slut fred med huset York og bring ham sikkert hjem.
For freden, Margrete.
Piger...
- Edward? - Jeg må have noget frisk luft.
Jeg er snart tilbage.
Danske tekster: www.broadcasttext.com